![La poeta Ester Xargay en un recital.](https://imagenes.elpais.com/resizer/mTPFfeUr8hWtY-YjF-53IkTEkmA=/414x233/filters:focal(804x311:814x321)/cloudfront-eu-central-1.images.arcpublishing.com/prisa/7ERLIQCBFVAHDN3D3MY2NPWFSM.jpg)
Ester Xargay, l’éssera riallera
Educada a la França del Maig del 68, va estudiar Història de l’Art a Barcelona i es va convertir en una creadora sense límits de disciplina, gènere o to, que estirava el joc poètic amb compromís per causes concretes
Educada a la França del Maig del 68, va estudiar Història de l’Art a Barcelona i es va convertir en una creadora sense límits de disciplina, gènere o to, que estirava el joc poètic amb compromís per causes concretes
Des del 2001 era el cau dels poetes al Raval, però ha estat destruït sense compassió pels nous propietaris del bar. La programació continuarà a La Calders
La tradició popular sempre ha considerat que una dona que produeix llet és afortunada perquè pot alimentar un nadó o, fins i tot, fer de dida
El primer volum de la Poesia completa del Rector de Vallfogona és una sorpresa, però, que es matisa si se situa l’autor en el seu temps i s’encaixa l’obra amb el que passava literàriament a l’Europa del primer Barroc
Resulta que el distanciament irònic que pren el Rector de Vallfogona amb una cosa tan biològicament commovedora com és la maternitat és molt pertinent per parlar d’aquesta moda de fer els fills en ventres de lloguer
A l’Optimot hi diu que, en català, els rius porten el marcatge masculí o femení segons el mot descriptiu geogràfic que s’hi elideix
Les ‘llicències poètiques’ serveixen per saltar-se normes. Tot poeta intenta seguir, en l’escriptura rítmica, la naturalitat de la parla
Era i és un clàssic amb totes les de la llei. I aquest és el motiu literari que ens porta, aquest 2023, a celebrar l’Any Rector de Vallfogona
Sospito que la paraula ha guanyat el concurs de neologisme del 2022 perquè ja fa molt de temps que és amb nosaltres i ningú no la nota forana
‘Nocturn berlinès’ demostra que segueix sent Aventura en majúscules
Són eines de plasticitat de la llengua, que diuen amb la manera de dir i res més. És a dir, són instruments essencialment estètics, poesia pura
Joan Manuel Pérez i Pinya era un intel·lectual treballador i discret que va descobrir-se’ns com a poeta quan va guanyar el premi Joan Alcover l’any 2019 amb ‘Atletes de la fuga’
La poesia se centra en unes formes d’abstracció i en el joc d’esgrimir la imatgeria per anar cap a una altra dimensió
La poesia està feta d’elements que volen trencar la linealitat i l’encadenament, que estan pensats per desafiar la rectitud i la dretura, per compondre descomponent
El Dansa Ara és un gran esdeveniment que serveix d’alegre culminació d’un treball de rítmica i art per als alumnes de segon de primària d’un grapat d’escoles de Barcelona
Posar límits dient que el cos és sagrat és una convicció molt evident en el Don Giovanni que s’ha representat aquests dies al Gran Teatre del Liceu
Marília Garcia i Alba Cid parteixen de la bellíssima concepció del món dibuixat, del món representat, i de les inquietuds que cartes i plànols desperten en nosaltres
Els ulls són el mirall de l’ànima? Pot ser, però sense la resta de la cara són un enigma
En la recent antologia 'Versos per vèncer' hi apareix un ovillejo anònim amb el nom de 'Glossa a la catalana'
En la retòrica, es diu que les figures modifiquen l’expressió del pensament, però és més aviat al contrari
En un festival de poesia de Montenegro va marxar la llum i, com que era habitual, la cerimònia va seguir a les fosques com si res
El poeta ha deixat una petja important en la poesia catalana tot i ser un autor oblidat per les institucions i el públic en general
Belgrad vol dir la ciutat blanca i el famós gratacel és fosc com el quitrà. Per això, popularment, la Belgradenca és coneguda com la vídua negra. Els malnoms i gentilicis fan estranys jocs de miralls
Hi ha qui considera que aquests jocs de paraules no tenen res a veure amb la poesia i que l’acosten perillosament a l’acudit, a la cacofonia o al mer artifici
La més gran teorització sobre aquest tipus de rima fou obra de Juan Caramuel al seu llibre "Rythmica"
A base d'alteracions i modificacions fonètiques, un discurs pot desemmascarar una mena de missatge secret que ens era inaudible
Aquesta estrofa japonesa ja ha passat a engruixir la nostra mètrica d’art major